Mads Andersen-Skjern har rejst fra by til by med sin dreng Daniel -
- og har nu slået sig ned i den lille by Korsbæk, -
- der hidtil har været domineret af gamle familier og hakkeorden.
Han placerer sin forretning over for Damernes Magasin, -
- der ledes udygtigt af Albert Arnesen, -
- som har arvet butikken efter sin far og bedstefar.
Arnesen distraheres af sin unge kone Vicki, -
- der muntrer sig med jævnaldrende.
Mads møder skepsis og modstand.
Direktør Varnæs er overhoved for byens førende familie.
Han afslår at hjælpe Mads med et lån.
Men Mads har penge selv og kredit på sin hjemegn.
Han får moralsk støtte af grisehandler Oluf Larsen, -
- hvis kone Katrine har penge på kistebunden.
Grisehandlerens datter Ingeborg assisterer i forretningen, -
- der betragtes med skepsis af konkurrenten.
De gamle familier vender ryggen til Mads og hans kreds, -
- men bankdirektørens søn Ulrik drages mod Daniel.
Sammen med søsteren Regitze og barnepigen Agnes -
- mænger han sig i smug med folket i Jernbane-restauranten, -
- hvor Agnes møder tjener Boldt.
Goddag, hr. direktør. Har De lyst til at komme?
Hov, De dér! Det er forbudt at færdes på banelegemet.
Jeg går den vej, jeg altid har gået.
- lfølge regulativ af 1. nov. 1929. - De skal ikke hindre mig.
Jeg skal hindre, at passagererne kommer noget til.
Se nu, hvad De er skyld i!
Jeg advarede Dem kun. Der kunne komme et tog.
Hvor fa'en skulle det komme fra på denne tid?
De er i hvert fald på det gale spor.
Hov, hr. folketings-kandidat! Her er mere...
...få vort gamle land til at summe af initiativ og virkelyst...
..stå vagt om vor fane, vor konge, vort gamle Danmark...
Det er sgu noget af talen til i aften.
hej, Møgdal nu må du sgu se at komme af sted
har du husket din sabel og din skattebillet
Hvis den nu bliver stjålet?
Der stjæles da ikke i en konservativ vælgerforening.
Det trækker...
- Konsulinden har gjort mig den ære. - De er meget populær.
- Hvad ser jeg? - Min hustru.
Kvinder har ingen skade af at lytte til politik.
- Ikke når det er fra højre. - Det er meget interessant.
Og Jørgen arbejder både dag og nat.
Så beklumret her er.
Det bliver alligevel for varmt med pelsen.
Jeg dirrer en lille smule hver gang, -
- men Jørgen kender ikke til nervøsitet.
Han er jo også vant til at forsvare tyve og mordere.
Så kan han jo sagtens forsvare den konservative politik.
- Hvad mener du? - Hun var værre som barn.
Jeg vil være Jørgens støtte med alt det, han har...
Og hvis han kommer i Landstinget eller bliver minister...!
Foreløbig er der jo et par år til valget.
- Jeg tænker på noget. - Hvad, min ven?
Der kan være utøj i garderoben. Vil du hente min pels igen?
- Jeg vidste det! - Hvad for noget?
- Det fyger med baciller. - Ingen baciller i Jørgens kreds.
Min hustrus pels.
Godaften, hr. bankdirektør.
- Du hilser på de store? - Jeg er ikke for ringe til at hilse.
- Skal vi have kaffe bagefter? - Ingeborg har kaffe til os.
Er det nok med kaffe? Det støver.
Ja, her ligger hun jo godt.
Han sparker altid af sig.
De er søde som små. De skulle aldrig blive større.
- Og her sover Mads? - Ja.
Vi er alle landsmænd, samlet under samme fane, -
- samme konge, samme fortids-arv.
Vi er alle danske!
Det er os, som skal få vort gamle land...øh...
..til at summe af initiativ, kappestrid og virkelyst.
Ja...af initiativ, kappestridog virkelyst.
Så der kommer rigdom i alle danske hjem...
Den rigdom, der venter på os alle i den danske muld, -
- hvis bare vi gider tage fat.
Hvad med de arbejdsløse?
Ja, det giver mig lejlighed til at tale om noget, -
- der ligger os fra højre stærkt på sinde.
Det gælder alle danske husmødre.
De forvalter 65 % af vor national-indkomst.
De bruger for 1.800 mio. kr. om året.
Hvis De køber danske varer for disse penge, -
- så er De med til at holde hjulene i gang -
- under Deres mænds flittige hænder.
Det siger noget om kvindens betydning, -
- om hendes store, hellige opgave -
- med at røgte sit kald med mand, børn og hjem.
Hørt!
Lad det være sagt så tydeligt som muligt.
Vi fra mit parti, -
- vi vil med al magt forsøge at imødegå den skadelige tendens, -
- hvor selv gifte kvinder går fra deres naturlige arbejde -
- for at stjæle arbejdet fra mændene.
De må da godt få min plads. Jeg gør rent på sygehuset.
- Har du tid til at læse bøger? - Det skal jeg have.
Hvad siger Mads, når du ligger og læser?
Det har Mads da ikke noget imod.
Din far har aldrig villet have det.
Til gengæld sover han selv under avisen.
Jah... Det er noget andet.
- Ligger han aldrig hos dig? - Nej.
Nå.
Mads er ordentlig. Han er god ved børnene.
Og så drikker han ikke ligesom Holger.
Det er også det eneste, der bekymrer din far lidt.
- Holger? - Næh, at Mads slet ikke drikker.
Med måde er nu alting godt.
Far kan trøste sig med, at han byder.
Der e r købt en pilsner til ham.
Det kan han nok trænge til efter at have hørt de højrefolk.
Naturen har gjort kvinderne mere egnede -
- til husgerning, sygepleje og børnepasning.
Hun er skabt så forunderlig, -
- at det at pleje og passe ligger dybt forankret i hende.
Og støtte manden i hans gerning. Den kærlige hånd har stor magt.
Især hvis den køber danske varer i danske hjem.
Det er vigtigt, at vi står vagt om det danske.
En stemme for os er ikke bare en stemme for dansk arbejde, -
- men også for det danske forsvar.
Derfor hilser jeg med tilfredshed, at...
...at det danske forsvar har fået sin første tanke...
Vil den herre supplere mig rigtigt.
Det danske forsvar har fået sin første tank fra Italien.
Så er den jo ikke dansk.
Nej, men vi kan ikke være forud på alle områder.
Vort parti vil arbejde for et stærkt forsvar, -
- som kan stå vagt om vor gamle fane, -
- om vort gamle Danmark.
De glemte kongen. Der står også kongen.
Lad mig tale ud.
- Ud med ham! - Med kongen?
En stemme til de konservative er en støtte til alt dansk -
- samlet under vort gamle kongehus. Tak.
Det dér fandt han sgu på i farten.
Er han ikke dygtig?
godmorgen, godmorgen sang fuglen mod sky
- Deres fugle kan De godt beholde. - Som man behager.
Tidende fra i går... Må jeg henlede Deres opmærksomhed på side 6?
Tag den væk.
Nå, De har set skiftedags- annoncen fra Tøjhuset.
Vore kunder holder ikke skiftedag.
Arbejds-benklæder, prima kvalitet, 4,75 kr.
Færdige kjoler fra 9,85 og merceriserede strømper, 1 kr.
Vore kunder betjener sig ikke af merceriserede strømper.
- De bruger silke. - Som man behager.
Hm, hm...
Nå, hr, Schwann. Kan De høre Fenris-ulven glamme?
Godmorgen.
- Skal butikken ikke åbnes? - Jeg pakker ud.
- Det kan De gøre før arbejdstid. - Javel.
- Arnold? - Er det dig, mor?
- Hvad laver du her? - Det gamle lort.
Hvad siger du?!
Det hele er noget gammel lort.
Arnold, du som er udlært i en fin forretning.
- Udlært? - Har du talt om pengene?
Arnesen snakker bare om noget andet.
Skal jeg tale med hr. Schwann? Han er sådan en fin mand.
Arnold! Hvor bliver De af?
Næ, fru Violet, hvad ser jeg.
Gælder det kjolen til afdansningsballet?
- Arnold er jo udlært nu. - Ja, tiden går.
Jeg skal aldrig glemme, at De tog ham i lære.
En fordel at være udlært i Damernes Magasin.
Her stod jeg selv i lære for 42 år siden.
- Her lærer man at blive. - Så kan Arnold blive?
Må jeg lige vise Dem... Er det ikke skønt?
Jeg kan se Dem føre ballet op i en kjole af helsilke-georgette.
- Hvad med pengene? - De får jo kredit, fru Violet.
Det var Arnold... Kan han få mere i løn?
- Det afgør k u n hr. Arnesen. - Nu er han jo udlært og voksen.
Fru Violet, i disse tider...
Hellere en lille løn end intet arbejde.
Arbejde bærer lønnen i sig selv. Det har jeg altid sagt.
De har altid været sådan en fin mand, hr. Schwann.
Et øjeblik, fru Violet.
Fru overlæge Petersen... Hvormed kan jeg tjene Dem?
Farvel.
Et øjeblik... Se Dem omkring.
Mads, der er kommet en rejsende fra Engborgs Konfektions-fabrik.
Repræsentanter skal man ikke lade vente.
Se, hvad han har. Du har sans for det.
Hvad er det for noget?
Ja, det ligner et grisemarked derovre.
Jeg hentyder til markisen. Hvem har flænget den?
Arnold.
Når han har ødelagt den, så må han også reparere den.
- Men han vil ikke. - Sådan er ungdommen.
De har kun sans for 'bananstik' og negermusik.
Vil De ikke reparere markisen, når De har ødelagt den?
Jeg har ikke ødelagt den. Den var pilrådden.
- Det er stof af enestående kvalitet. - Det er længe siden, det var stof.
- De vil ikke reparere den? - Det kan jeg ikke.
Den skade, De har forvoldt, fradrages Deres løn.
Nu skal jeg prøve med 'Daniel'.
Det er på tide, jeg får dig meldt ind i skolen.
Det går måske af sig selv på den kommunale?
Hun skal ikke i den kommunale og Daniel heller ikke.
De skal i den private.
Så skal de gå i skole-uniformer, som kun kan købes overfor.
Det kommer vi nok over, det problem.
Kan I se forskel?
Han ligner en dreng, der snart skal i skole.
- Vil de have dig? - Ja ja. Ikke, Ulrik?
Joh...
Vask dine hænder.
- Var der propert? - Der stank af sæbelud.
Der lugter ikke spor godt.
Det var vel pæne børn, der kommer i klassen?
Der kommer ikke mange. Frk. Mikkelsen kunne bruge flere.
Det knager også der.
Kornhandler Stretin sætter deres i den kommunale.
Åh, nej.
Det er da godt, at den gamle etatsrådinde Stretin er død.
Farvel.
- Er det ikke Emilie? - Dav, Ingeborg.
Og Vera er blevet voksen.
Hun har fået plads hos overlægen. Hun skal have en serverings-kjole.
Kan du lide den dér? Så skal du prøve den.
Mads, det er Emilie Knudsen, som jeg har kendt fra lille.
Goddag.
Var der andet, Emilie?
Skjorter til manden, men vi skal først se på pengene.
Taget er rendt af laden. Det er ikke så nemt.
- Alting bliver slidt ned. - I har da en god gård.
Hvad er godt i disse tider? Låne kan man da ikke.
- Hvor ligger gården? - Ved siden af far og mor.
Hvis Deres mand kommer herind, så kan vi finde ud af noget.
Mads, du sover jo.
Det kan ikke blive ved. Klokken er over 11.
- Hvad med dig? - Jeg var færdig kl.10.
Jeg skal hilse dig fra Emil Knudsen.
- Kan du gøre noget for ham? - Nu har han til taget til laden.
Det skal du ikke gøre for min skyld.
Jeg vil tro, det kan betale sig.
- Det er jo... - En skoleuniform.
Til den private skole... Har du købt den hos Arnesen?
Jeg har ladet den købe.
Der er noget, jeg må fortælle. Tro ikke, det ikke er ligegyldigt...
Hvilket?
Jeg var hos frk. Mikkelsen for at skrive Ellen ind.
- Og hvad så? - De vil ikke tage hende.
Jaså...Og hvorfor ikke?
Der var ikke plads, og så var der den kommunale.
Og det er der jo også, Mads.
- Jeg véd ikke rigtig. - Den sidder perfekt.
Måske.
En all weather-coat... Skøn i sol, blæst og regn.
Den findes i douce farver.
Ja ja, frk. Jørgensen. Hent det øvrige sortiment.
Hvor er de alle sammen?
Baronesse von Rydtger prøver frakker.
Baronesse von Rydtger, kan jeg hjælpe?
Vi kan dårligt være flere herinde.
Har De ridset baronessens vogn?
Skær Dem ikke. Eller er De måske baronen?
Vicki, Vicki! Vicki er du oppe?
Nej, hvor er her fint!
Fornemt.
Har du set, Tut?
Gud, hvor er den nice.
Baronessen bliver glad for den grå.
Holder De elefanter ovenpå?
Hvis baronessen vil have mig undskyldt...
Gud, hvor er den nuttet!
- Den er lige til Nationalmuseet. - Den er fra Alberts barndom.
- Dér er Albert. - Han er da nuttet.
- Go'dav, Albert. - Albert.
ma-a-a he's making eyes at me
Stop!
SHUT UP!
- Jeg kommer hjem i morgen. - Hvad skal det sige?
Jeg sover hos Tut. Ikke, Tut?
- Hør nu... - Så, Albert.
din mund siger nej, nej
dine øjne siger ja
Du skal alligevel i klubben, og jeg vil så gerne.
Hvem er de unge mennesker?
Jeg kender dem fra Maria-forbundet.
Jeg troede, det var en husholdningsskole.
Albert...
Det er disse frygtelige mennesker.
Et øjeblik.
Gavflabe, labaner..!
Må det være mig tilladt? Aage Holmdal...
- Baronessen kender min far. - Er De vekselerer Holmdals søn?
Ja, jeg har været her i banken. Nu er jeg hos min far.
De er stadig her, lige op ad min bil.
Hvis der er sket nogen skade...
De kan bare flytte Dem. Jeg er ikke interesseret i Deres kort.
Dér fik jeg ordnet den gamle havgasse.
- Fik De ordnet Deres indkøb, Lily? - Jeg købte en frakke, en Rodex.
- En hvad? - En Rodex.
Åh, en all weather-coat.
De havde den i flere douce farver i Tøjhuset.
- Hvad gav De for den? - 35 kr.
Det er meget, men den er pæn.
Jeg har lige givet 45 kr. for én mage til.
Det er jo også kontant derovre.
Så, Andersen, så er det vores tur.
Ja, tusind tak...Farvel.
- Mads, véd du hvad? - Er der sket noget?
De har ringet fra Brydesø slot.
Baronessen vil have sendt en Rodex nr. 42 op til sig selv.
Det skal nok komme, Ingeborg, alt sammen.
Ja...ja...
- Hvad er det? - Jeg må fortælle chefen...
Hvad er dét?
Fru dyrlæge Mortensen så på underbenklæder.
Telefonen ringede...
- Og Arnold? Hvor er han? - Ja, hvor er Arnold?
Hvorfor passer De ikke Deres arbejde?
De negligerer fru dyrlæge Mortensens trikotage.
Jeg har krav på en spisepause.
Svarer De igen!
Fru dyrlæge Mortensen har krav på sin trikotage til tiden.
Krav på spisepause...!
Jeg vil ikke høre den slags fagforenings-udtryk.
- Jeg skal vel have mad? - De behøver ikke være næsvis.
Den telefonsamtale var fra Brydesø.
Fra baronessen?
Baronessen sender den Rodex tilbage.
Var den ikke købt og betalt?
Købt ja, men betalt... Baronessen har jo på regning.
Et øjeblik.
Ja, et øjeblik.
Det er til Dem, hr. Schwann, fra København.
Til mig? Gud!
Vi må se på manufakturhandler Arnesens kassekredit.
- Hvad er der med den? - Den er overtrukket.
Vi kan alle blive forsinkede på grund af travlhed.
Det er dårligt tilfældet i Damernes Magasin.
Jeg véd, det er en personlig ven. Måske netop derfor...
Det må kunne klares rent rutinemæssigt.
Det vil være korrekt at rykke ham.
Jaså...Værsgo.
- Der var noget andet. - Ja?
Har direktøren nogen anelse om, -
- hvor Andersen-Skjern anbringer sine midler?
- Han har ikke konto her. - Nej, netop.
- Er du ikke Daniels ven Ulrik? - Jo.
- Skal vi ikke spille kort, Røde? - Jeg skal læse det her.
Er du gået over til kommunisterne?
Nej, det er en artikel af en kollega ved banen.
Skriver I nu artikler ved banen?
Det er én fra Odense. Aksel Larsen.
Helt dum er han ikke.
- Må jeg smage din øl? - Kun en lille tår.
1 citronvand og 2 glas.
Hvad med...?
et jævnt og muntert virksomt liv på jord
Hvornår får jeg min kage?
Hvis du giver Røde et kys, så køber han måske én til dig.
Kom så.
En kage til den unge dame.
Du skal synge den om Møgdal.
Det ender jo med, at du lærer den.
- Én gang til. - Så er det sidste gang.
hej, Møgdal nu må du sgu se at komme af sted
har du husket din sabel og din skattebillet
for ellers så går det jo ikke så let.
at skære folket ned
- Hvem er Møgdal? - Madsen-Mygdal.
Han var statsminister, før vi fik Stauning.
Dér har vi hr. Schwann.
Han har været inde og begrave en onkel.
Dér kommer den sørgende efterladte.
Han gik forbi...?
Middag på Wivel, sagføreren og jeg, til Teddy Petersens musiceren.
Det fineste sted i København. Dér drøftede vi arvens anbringelse.
De skulle åbne en radio-butik, hr. Schwann.
Skulle jeg ende mine dage i sådant et spektakel?
Arnold har kun støj i hovedet.
Jeg takker for, at jeg ikke skal spise på Jernbane-restauranten.
Jeg har truffet aftale om et arrangement på Postgaarden.
Så er De nærmere det publikum, De er vant til at omgås her.
Hr. Schwann? Kig indenfor.
Tak, mange tak.
Det bliver et vendepunkt i Deres liv, hr. Schwann.
Hvor meget drejer det sig om?
Når det hele er gjort op, så mener sagføreren, -
- at det bliver 9-10.000 kr. Og dertil nogle pretiosa.
Og de penge... Har De tænkt over, hvordan...
Det er jo kommet så pludseligt.
Ser De, hr. Schwann. De har været her i mange år.
Lige fra min fars... ja, fra farfars tid.
Det var den gamle konsul Arnesen, der tog mig i lære.
Ja, som tiden går.
De har altid været en trofast og stabil medarbejder.
- Jeg har bestræbt mig. - Ja, det har De.
Derfor vil jeg gerne give Dem et tilbud.
Med indskud af de penge, -
- så vil jeg tilbyde Dem at blive kompagnon.
Vi bliver ligemænd, hr. Schwann.
Det...det...
Jeg forstår. Det bliver en stor dag for Dem.
Har du?
Ja, for du kan ikke holde til det her.
Der er kommet en pige angående annoncen.
- En pige til denne her?. - Næh, til den i Tidende.
Er det dig, Mads, der har rykket den ind?
Ja, for du kan ikke holde til det her.
- Om jeg bliver klog på dig... - Jeg har brug for dig her.
Du er bedre end jeg til at købe ind hos de rejsende.
- Goddag. - Gudrun.
Kom, Gudrun, lad os gå op og tale sammen.
Ellers noget, jeg kunne hjælpe Dem med?
Ja, annoncen om hjemmesyersker. Kan De bruge et par til?
Måske... Nu skal jeg høre.
Et dusin af hver.
Mads, der er to til... Har vi brug for flere?
Ja, send dem bare ind.
Ja ja, og 12 af hver... Tak, farvel.
Og hæl og tå og 1-2-3.
Et chassé og et chassé...
Hæl og tå og 1-2-3...
- Lønforhøjelse? - Ja.
Jeg vil også gerne have lønforhøjelse.
- Men jeg må skære ned. - Jo, men...
Det personalemæssige sorterer ikke under mig længere.
Tal med hr. Schwann.
Lønforhøjelse! Hørte jeg rigtigt?
- Sagde De lønforhøjelse? - Ja, tak.
Ikke næsvis, Arnold.
- Jeg er ikke lærling længere. - De har meget at lære.
Véd De fx, hvad disse bøger siger?
Ansvarsfølelse, Arnold. Det kunne De trænge til at lære.
Det er også derfor, jeg så siger op.
Siger De op?
Mon ikke, De skal vare Deres mund?
- Jeg rejser altså. - Tænk Dem om, Arnold.
Jeg rejser til den første.
Og De, som har en nydelig, flittig og stræbsom mor.
Men herren vil måske til hovedstaden?
Så langt har jeg ikke tænkt at rejse...Til tjeneste.
- Farvel og tak. - Farvel, frk. Møhge.
Åh...
Hvad laver du her? Har du fri?
Jeg...øh...
- Hvad er der?. - Jeg har sagt op.
Skal du gå arbejdsløs?!
Jeg har fået plads i Tøjhuset til det dobbelte i løn.
Tøjhuset! Hvad vil hr. Schwann dog tænke?
Vi må have en anden i stedet for Arnold.
Jeg har komponeret en annonce.
Hr. Schwann, som kompagnon må De kunne se nødvendigheden af, -
- at vi indskrænker os og løfter i flok.
Goddag.
- Hvad skulle det være? - Jeg skulle tale med chefen.
- Om nogle pantebreve. - Det er denne vej.
Postbudet...
Postbudet kom med den her.
Skoleuniformerne er kommet fra Lundbergs Konfektion.
Så få dem hentet.
- Det er på efterkrav. - Hvad bilder Lundberg sig ind?
Alle mangler jo penge. Og sidst måtte de rykke.
Vi har købt skoleuniformer hos Lundbergs de sidste 40 år.
- Hvad gør vi? - Bed Schwann om at få det ordnet.
- Deres første månedsløn, hr. Vinter. - Mange tak.
- Er De glad for at være her? - Ja, tak.
Hvad vil De bruge Deres løn til?
- Det meste vil jeg spare op. - Til egen forretning?
- Nej, en motor-cykel. - Nå.
Hvor vil De indsætte Deres penge?
I Korsbæk Bank. Der er jo kun den samme.
Den har min mor altid brugt.
- Hvad giver banken i rente? - Vistnok 4 %.
Hvis De lader Deres penge blive stående her, får De 2 % mere.
Mange tak, hr. Andersen-Skjern.
Sig til Deres mor, at det samme gælder for hende.
Der er snart ikke en eftermiddag, hvor de ikke sidder derinde.
I ordentlige huse kommer der damer på visit.
Vær du glad for, du ikke er hos en militær person.
Og som de æder... Især Møhgerne.
- De har ikke så mange penge. - Men de er fine alligevel.
Du har meget at lære.
Den første Møhge kom til Korsbæk i 1789.
Og min tipoldefar kom til Næstved i '1700 og hvidkål'!
Vil man være fin, skal familien ikke røre sig af flækken.
Jo længere jo bedre.
Har damerne også fået brev fra frk. Lang?
- Hende, der går rundt og syer. - Ikke hos os.
Elisabeth er så dygtig til at reparere.
Tak De for Deres søster, fru Varnæs...Jo, vi har hørt det.
Hun skrev rent ud, at hun ikke kom mere.
Og ikke et ord til tak for de mere end 25 år.
Det skal man ikke vente sig i vore dage.
Hvad vil hun leve af?
Hun skal sy konfektion for jyden derovre.
Dem beskæftiger vi os ikke med. Vel, Vicki?
De lever på polsk.
- På hva'? - På polsk!
- Nå, katolsk. - Nej, mor...
Mere kage?
Regitze, du skal vaske hænder, og så skal I gå tur.
Skal vi ikke have en lille sang?
Så én sang.
Kom så, børn. Nu skal vi synge.
Hvad skal det være?
Kan du den her? La, la, lala...
Det er jo 'General Napoleon'. Kom så.
hej, Møgdal, nu må du sgu se at komme af sted
har du husket din sabel og din skattebillet
for ellers går det jo ikke så let
med at skære folket ned faldera...
Den sang Fernando også. Kan du huske det, Misse?
Det var ikke den, mor.
- Værsgo. - Tak, min tøs.
Ingeborg, har I nok, eller skal jeg skaffe flere?
- Af hvad? - Af koner til at sy.
Mads mente, de skulle sy uniformer.
- Uniformer? - Ja, skoleuniformer.
Skolen har et arrangement med en herværende manufakturhandel.
Skolen får en afgift på 2 kr. per leveret skoleuniform.
Jeg kan sælge disse uniformer 2 kr. billigere -
- og tilbyde skolen en afgift på 3 kr. per uniform.
Det er en sød lille pige, men vi har ikke plads til alle.
Det er min hensigt at hensætte pengene fra salget til stipendier.
Og gaver til skolen.
Det er smukt af Dem at støtte den gode uddannelse på den måde.
Men der er en anden sag, hvis De vil tilgive mig...
- Og det er? - Selvfølgelig gør vi undtagelser.
Med her i byen etablerede familier. Gamle elever til eksempel.
Men vi er betænkelige ved at optage børn -
- af os ubekendte, fraskilte mødre uden egen bopæl...
Jeg kan berolige Dem. Ellens mor og jeg skal giftes.
Længe før skolen begynder. Og jeg adopterer naturligvis Ellen.
Det glæder mig usigeligt, hr. Andersen-Skjern.
Jeg glæder mig til at se Ellen den 12. august.
Hvad må jeg skrive?
Skriv De Ellen Andersen-Skjern.
Mor, du skal giftes.
Hvad er det, du siger?
Med Mads. Ellers kan jeg ikke komme i skole.
Løb lige ud og find Daniel.
- Hvad skal dét sige? - Jeg er jo ikke vant til at fri.
Nu er det ikke noget, du siger, for at få Ellen i skole?
Så kan vi også få indrettet os bedre.
Flyttet om på møblerne... så børnene kan få deres eget.
Ja, det ville jo være dejligt...for børnene.